Klockan är sex pa morgonen. Vet du var du är nanstans?
Varför är du sa ledsen?
- Va? - Varför är du sa ledsen?
- Jag är inte ledsen. - Har du kvinnoproblem?
- Hur sa? - Har du kvinnoproblem?
Nagonting i den stilen.
Vill du ha nat mer? Sista beställningen.
Visst. Varför inte?
Du borde inte vara här sa här sent.
Men nu är du här, och det känns inte helt obekant,
även om detaljerna är lite suddiga.
Du brukar vakna till lukten av nybakat bröd,
och gar och hämtar tidningen och croissanter till din fru Amanda.
Hon lämnade dig för ett par manader sen, och nu är du här. Hur hamnade du här?
Allt kanske skulle klarna om du tog lite mer bolivianskt mirakelmedel.
Men den här bristen pa skärpa beror pa för mycket sant.
Din hjärna bestar av hela brigader med sma bolivianska soldater.
Alla är trötta och leriga efter marschen och nu är de hungriga.
De maste fa näring.
De behöver bolivianskt mirakelmedel.
Hej. Har du kola?
- Jag älskar droger. - Da har vi nagot gemensamt.
Har du nansin tänkt pa att alla bra ord börjar pa D eller L?
Droger. Dejlig. Dekadens.
- Depravering. - Dexedrine.
Delikat, dragen, daraktig.
- Delinkvent. - Delirium.
Och L. Lyxig och läcker.
Lat.
Librium.
- Libidinös. - Vad betyder det?
Helkat.
Ogillar du ord som börjar pa H?
Palladium stänger nu.
Vi öppnar igen kl. 23 i morgon kväll. Pa aterseende.
Barbara!
- Vart tog Allagash vägen? - Han stack för nagra timmar sen.
Fan ocksa.
Jag har 1 dollar och femtio cents. Om du kör mig hem...
- Dra at helvete. - Tack.
MANDAG MORGON Vart tog söndagen vägen?
Vad är klockan?
Fan ocksa.
Är hon där nu?
Letar hon efter mig?
Okej.
Jag är pa väg.
Att läsa Post är den pinsammaste av alla dina laster.
Du gillar att läsa om mördarbin, poliser, sexgalningar, lottovinnare,
tonarsterrorister, Liz Taylor, spädbarn, galningar, mardrömshistorier,
liv pa andra planeter, spontan självantändning, komabarn...
God morgon. Tack.
God morgon.
God morgon. Slarvigt, väldigt slarvigt.
God morgon, mr Conway.
Kan du komma in pa mitt kontor?
Stäng dörren.
Det är trevligt att se dig, Jamie.
Tack detsamma, Clara.
Jag var osäker pa om du jobbade pa kontorstid nu för tiden. Sla dig ner.
Mr Vogel vill ha den franska artikeln i ett tidigare nummer.
Den maste vara klar innan du gar för dagen.
- Uppfattat? - Absolut.
Jag vill att du kollar alla fakta enligt vara normer.
Dubbelkolla stavningen pa varenda namn.
Varenda accent ska sitta rätt och alla siffror maste stämma.
Om författaren uppger befolkningens storlek ska du hitta den exakta siffran.
Varje man, kvinna och barn, inklusive de som föds innan vi gar i tryck.
Uppfattat?
Javisst.
Och vems fel är det om det finns ett ynka fel i artikeln?
Författarens?
- Mitt fel. - Precis.
Om jag vore du, skulle jag ringa Paris nu.
Klockan är 17.00 där och alla är pa väg hem.
Enligt din meritförteckning talar du franska flytande,
sa det ska väl ga som smort.
Absolut. Inga problem.
Pa mitt skrivbord.
Fan heller.
Hur sa?
Har du fortfarande problem med bihalorna?
Jamie, behöver du hjälp?
- Nej, Meg. - Är du säker?
Ja.
Det är nästan ädelt att misslyckas pa egen hand.
Hej, Eleanor. Kan du ordna nagra samtal till Paris?
Just det. Samma tva departement.
Och fa tag pa John Martin at mig.
Har du numret?
Tack.
Richard Rose? Richard B. Rose. Tack sa mycket.
Varför skrev jag att jag kunde franska?
Kan du inte franska, Jamie?
Fan ocksa. Jag menar merde.
Han försvann.
Mr Vogel. Kan jag sta till tjänst?
Nej tack.
- Huvudvärk? - Ja.
Jag maste fixa nagot att käka.
- Vill du ha nagot? - Gärna ett wienerbröd.
- Nagon annan? - Nej tack.
- Sista chansen. - Nej tack.
Megan, om nagon ringer är jag strax tillbaka.
Mr Tyler. Hur är det pa reseredaktionen?
Bra. Vi har en stor artikel om Tibet den här veckan.
Hur mar din vackra fru?
Hon mar bra. Hon har ett modelljobb i Paris.
Jag tyckte att jag sag henne pa en talkshow nu i helgen.
Det maste ha varit en repris.
- Jag hade vetat om hon var i stan. - Ja, det far man hoppas.
Hur är det med Clara?
Hon är lika jobbig som vanligt.
Det finns en sak jag har velat fraga.
Pissar hon pa herr- eller damtoan?
Jag tror inte att hon gör det alls.
Skitkul!
Hur trivs du här nere?
Jag skulle föredra skönlitteratur.
- Just det, du skriver visst. - Det beror pa vem man fragar.
Du borde läsa Hazlitt.
Läs Hazlitt och skriv lite före frukost varje dag.
- Vad önskas? - Pastrami pa ragbröd.
- Vill du ha senap, Jamie? - Ja, senap och smör.
Och smör. Precis som din mammas.
- Vad vet du om det? - Min mamma gjorde dem sa.
Jag tog emot tva meddelanden.
Ett fran monsieur Nagonting pa nagot departement.
Det andra var fran din bror Michael.
- Jasa? - Han sa att det var viktigt.
- Är Vogel fortfarande kvar? - Ja.
Jag undrar vad som är pa gang.
Övar vi pa franskan?
Nej, ursäkta. Jag väntar ett samtal fran Paris.
Kan du komma in pa mitt kontor?
Visst.
Jag lär fa reda pa det nu.
Stäng dörren.
- Mr Vogel. - God eftermiddag.
- Är nagot pa tok? - Kollade du den här artikeln?
"Bradstörtad" eller "bradskande"?
Ja, just det.
Jag kommer ihag det här.
Mr Vogel ringde mig och var bekymrad
angaende presidentens sprakbruk.
Presidenten uttrycker oro för "bradskande handling".
Enligt mr Vogel menade han nog egentligen "bradstörtad".
- Det stämmer. - Fortsätt.
Jag ringde Vita huset
och försökte förklara vikten av skillnaden.
Jag satt i telefon i flera timmar.
Till slut blev det sa brattom
att jag kollade i tredje utgavan av "Webster's" där de star som synonymer.
Tredje utgavan?
Enligt andra utgavan har orden olika betydelse.
Men tredje utgavan är mer vagad.
Fakta och asikt hand i hand Fakta styr inte mitt hjärteland
Hej, John Martin. Det här är Jamie Conway.
- Linjen är dalig. - Det är Jamie fran Gotham.
Precis. Jag kollar lite fakta angaende artikeln om det franska valet.
- Det ska inte vara nagra problem. - Den är jättebra.
Hur vet du att den franska staten äger Paramount Pictures?
Nej, jag kan inte komma runt det. Det hänger ihop med fortsättningen.
- Jag maste fa veta om det är sant. - Han har bra kontakter.
Var hörde du det?
Pa ett cocktailparty?
- Jag maste lägga pa. - Nej, gör inte det.
Okej, öppna dörren. Jag väntar.
Ring mig senare.
Det här kommer att ta hela kvällen.
Jamie, lägg den pa mitt skrivbord innan du gar.
Min dörr är olast.
- Jimmy. - Mr Allagash, hur star det till?
Bra. Kan jag fa en vodka med is och lana telefonen?
- Visst. - Tack.
Vad gör du pa kontoret? Vi har stora planer för kvällen.
Vad hände i lördags? Jag fick ga hem. Jag hade inte rad med en taxi.
- Jag stack. - Jag vet.
Jag följde med en brud hem och vi drog i oss lite koks.
Hon hade det i mingvaser. Vi drog i oss det fran varandras kroppar.
- Det var underbart. - Skitsnack.
- Det är sant. - Jag hatar dig.
Sa här ser kvällen ut. Elaine och Theresa vill träffa dig.
Theresas pappa äger ett oljebolag.
Elaine ska vara med i en reklamfilm snart.
Och jag har fatt tag pa en ansenlig del av Bolivias nationalprodukt.
Jag blir kvar här ett bra tag. Sen maste jag hem och sova.
Vilken tid ska jag hämta dig?
Ring mig om en halvtimme.
Vi ses om en stund. Hej da.
Tack, Jimmy.
Varsagod, Clara.
Läs och sörj.
God natt.
KOMABABY
"Hon skulle ha kommit med eftermiddagsplanet fran Paris."
"Plötsligt ringde hon och sa att hon inte tänkte komma hem."
"'Med ett senare plan? ' fragade han."
"'Nej', sa hon. 'Jag tänker börja om pa nytt."'
Skära Amanda.
Glöm det.
- Vem är det? - Narkotikaroteln.
Vi ber om donationer för barn utan droger.
- Kan du öppna dörren? - Ett ögonblick. Vänta, Tad.
- Är du klar? Tjejerna väntar. - Vart ska vi?
Ut i kvällen.
Där det finns dans och droger att njuta av
och kvinnor att sätta pa.
Riktigt skitgöra, men nagon maste göra det.
- Pa tal om droger, har du nat? - Nej.
- Inte ens en liten lina för Tad? - Tyvärr.
- Inte ens en spegel att slicka? - Herregud. Varsagod.
Var i helvete fick du tag pa den här?
Jag ärvde den av min mormor.
Jag maste byta skjorta.
- Det finns nagot pa den. - Det kallas damm, Tad.
Det finns antagligen mer kokain i det än i smörjan vi köper.
Visste du att 90 av allt damm i hemmet kommer fran epidermis?
- Det betyder hud. - Det är därför jag inte glömmer Amanda.
Hon lämnade kvar sin hud.
Haller du pa och skriver? Ja! "Skära Amanda."
Jag har ju sagt att du skulle fa till det om du sa att din fru var död.
- Jag träffade fel tangent. - Satsa pa medlidande.
Det är mycket bättre än att säga att hon dumpade dig och stack till Paris.
Har du verkligen inga droger?
Jag tror att jag har lite hostmedicin i badrummet.
Du gör mig besviken.
Jag var säker pa att du skulle ha nagot undanstoppat.
Jag har hamnat i daligt sällskap.
Amanda kanske dog i en flygolycka.
Hon var pa väg hem fran Paris för att fira er första bröllopsdag.
Det är lysande.
Kom igen, Warner. Svara för helvete.
Fan ocksa!
Han sitter hemma med mängder kola och vägrar svara.
Klockan är elva. Det är lite tidigt för Odeon,
men när vi väl är nere i city blir det lätt att greja snö och brudar.
Har du aldrig lust att stanna hemma nagon kväll?
Nej.
Elaine. Theresa.
- Det här är Jamie Conway. - Hej.
- Hej, Jamie. - Hur är läget?
- Är inte du Amanda Whites pojkvän? - Make. Jo, jag var det.
Hörde du inte vad som hände? Hon var i Paris och hamnade i korselden
mellan palestinier och fransk polis.
Hon rakade bara komma i vägen.
Jamie vill helst inte prata om det.
- Sa förskräckligt. - Ja.
En tragedi. Jag maste fixa en sak. Kan ni ta hand om honom?
- Var det sant? - Nej.
Vad gör Amanda nu för tiden?
Hon är i Paris med Oscar de la Rentas kollektion.
- Vänta nu. Är hon vid liv? - Vi har separerat.
Stackars dig. Hon var jätteläcker.
Smärt och präktig.
- Jag förstar inte. - Inte jag heller.
- Är inte du författare? - Jag skriver lite.
Och jag är redaktör för Gotham.
Jag läser den jämt. Mina föräldrar prenumererar.
Jag läser den hos gynekologen. Borde jag känna till dig?
Jag har aldrig blivit utgiven, men jag har skickat in nagra noveller.
Jag haller tummarna.
Det är bara en tidsfraga.
Ska du inte ha nagot att dricka?
Jo, det skulle sitta bra.
För sent.
Bingo.
Jag tillbringar nog halva livet pa toaletter.
- Bruno, tva vodka. - Javisst.
Hej, Jamie.
Hej, Rich.
- Rich, när kom du hem? - Jag hör inte.
Var är Amanda?
Jag är ledsen. Det är fruktansvärt.
Jamie, jag beklagar verkligen.
Tva vodka med is.
Varsagoda. Ville du ha vodka eller vodka?
- Ingen margarita? - Nej. Vodka?
Vad sa du till dem?
Hur sa?
Vad sa du till Rich och Kathy?
Jag sa att Amanda dog i leukemi.
- Va? - Jag sa att Amanda dog i leukemi.
Det är inte kul. Min mamma dog i cancer.
Jag är ledsen.
- Vad handlade det där om? - Jag sa nagot olämpligt.
Jag beklagar verkligen sorgen. Ni passade perfekt ihop.
Det är okej, Kathy. Hon är inte död.
- Va? - Hon är inte död.
Han skämtar bara. Hon är i Paris.
Hon har en modevisning där.
- Har ni separerat? - Pa sätt och vis. Kanske. Jag vet inte.
Vill du dansa?
- Inte just nu. Senare? - Visst.
Okej. Senare.
- Jag försökte. - Var är tjejerna?
Pa toa.
- Utan mig? - Jag antar det.
- Ska du med? - Nej, jag tar det sen.
Ursäkta mig, mina damer. Jag kommer in.
Hej. Hur är läget?
Bra.
Spara lite till mig.
Vill du vara med?
Nej tack. Bon appétit.
Klockan är mycket.
Du minns inte hur du tar dig hem, men du drömmer om komababyn.
Vad vill du?
- Tänker du komma ut? - Inte en chans.
Jag trivs här inne. Jag far allt jag behöver.
Din mamma kommer att dö.
Da följer jag med henne.
- Sluta nu. - Jag hör inte.
Kom ut. Du maste komma ut.
Öppna. Det är läkaren.
De tar mig aldrig levande.
Hej, det är Megan. Jag ville bara kolla att du var vaken.
Ja da. Skämtar du, Megan?
Jag lagar frukost. Korv och ägg.
Ta inte illa upp, men jag vill inte att du far problem med Clara igen.
Hon är inte här än, men jag ville bara kolla att du var vaken.
- Är du verkligen vaken? - Det känns sa i alla fall.
Huvudvärk. Orolig mage. Allt är som det ska. Jag kommer strax.
TISDAG Du borde ha sjukanmält dig.
KOMABABYN FORTFARANDE VID LIV
Jag tar det.
Hej, Michael.
Nej, han är inte här, men han kommer strax.
Ringde han aldrig tillbaka? Jag sa att du hade ringt.
Ja, absolut. Jag ska säga till honom.
- God morgon. - Din bror ringde nyss.
Du borde ringa upp honom. Det lät viktigt.
- Var är Clara? - Hon är inte här än.
Clara ringde mig. Hon är sjuk och kommer inte i dag.
- Jag hoppas att det inte är dödligt. - Jag ska dela ut uppgifterna.
- Blev du klar med den franska artikeln? - Mer eller mindre.
Om hon inte kommer i dag, kan jag kanske kolla igenom den igen.
Hon skickade i väg den för sättning.
Hon lät till och med buda över en kopia hem till henne.
Varför hatar hon mig sa mycket? Det är inte mitt fel att hon aldrig gifte sig.
- Jag tror att hon vill sparka mig. - Det gar inte.
Tidningen erkänner aldrig att man har gjort fel.
- Hon kommer inte att sparka dig. - Jag är inte sa säker.
Hennes hjärta är som ett hardkokt ägg.
Fa se nu.
Första delen av en lang serie om cancerforskning.
Megan.
En uppfinnare som fatt sitt hundrade patent för en näsharsklippare.
Yasu.
Här har vi nagot kul för dig, Jamie.
Polarforskarnas förening har haft ett möte pa Sherry-Netherland.
Bra. Det har alltsa ägt rum.
Och ni serverade rökt kejsarpingvin pa vetekex. Bra.
Vänta, det var en sak till.
Är det sant att nagon bar en huvudbonad av valrosskinn?
Det var som fan.
Nej, det var allt. Tack. Adjö.
Verkligheten överträffar dikten.
Okej. Polarforskarartikeln är klar.
Jag ska ta nagot att käka. Vill nagon ha nagot?
- Gärna en bagel. Rostad, utan smör. - Typiskt dig. Bagel, rostad, utan smör.
God eftermiddag.
Mr Hardy?
Det skulle passa bra med nagra fiskar.
Alla vattenkylare borde ha fiskar.
Under den här tidningens glansdagar hade man tänkt pa det.
Siamesiska kampfiskar i vattenkylaren.
Vad heter du? Jag vet... Jag har det pa tungan.
Jamie Conway.
Skickade inte du en novell till skönlitteraturredaktionen?
Jo, för nagra manader sen.
Läste ni den?
En lite mer lagmäld kopia av Scott Fitzgerald.
Nanting i den stilen.
Du hostar. Här.
Jag kände Fitzgeralds vän Bunny Wilson.
Jag vet.
Den ende riktigt store amerikanske författaren.
- Vart ska du? - Jag tänkte äta lunch.
Bra. Jag gör dig sällskap.
Paminn mig igen. Vad handlar den om?
Ung författare far till Kansas City, träffar vacker flicka.
De gifter sig och flyttar till New York.
De börjar ga ut och använda droger.
Det var en intressant stil.
Bra karaktärsskildring och miljöbeskrivning.
Jag antar att den är självbiografisk.
- Ett par till. - Jag är inte klar med den här.
Det paminner mig om sant jag skrev när jag var ung.
Jag började som kontorspojke pa tidningen och blev utgiven ibland.
Jag brukade skriva satiriskt om livet pa Manhattan.
Jag brukade läsa det.
Det var mycket roligare än att vara redaktör.
Allt jag far göra nu är att läsa en massa smörja.
- Ert bord är klart. - Tack.
Glöm inte drickat. Följ med mig.
Vad haller du pa med nu?
Jag funderar pa att skriva en roman.
Jag har börjat skissa lite.
Men det är svart att faktiskt sätta sig ner och skriva.
Min fru har lämnat mig, sa...
Det later fanigt, men jag har lidit mycket pa sistone.
Har du funderat pa att läsa ekonomi?
- Absolut inte. - Du maste inte syssla med affärer.
Men du kan skriva om det.
Det är de som förstar sig pa affärer som skriver den nya litteraturen.
Pengar är poesi just nu.
Jag vägrar tro pa det.
Det kanske är sant, men jag vägrar tro pa det.
Ga inte pa det romantiska skitsnacket som jag gjorde.
Skriv om pengar.
Ett par till.
Jag kände nagra riktiga storheter. Jag kände Bill Faulkner.
Vi hade riktigt kul tillsammans.
Vi brukade ga till Musso's och dricka oss packade pa lunchen.
Vi pratade om allt möjligt.
Kvinnor, livet, döden, konst, men oftast pratade vi om jobbet.
Om plikt...
- och om att inte svika sina ideal. - Jag maste ga.
- Nej! Ta en färdknäpp. - Nej, jag kan inte, Alex.
Tycker du att jag har talang?
- Är det inte bara slöseri med tid? - Hur ska jag veta det?
Det krävs mer än en novell för att avgöra det. Alla kan skriva en novell.
- Jag betalar. - Nej, spara pengarna.
Jag bjuder.
Tack.
Amanda.
- Amanda! - Här inne.
Ledsen att jag är sen.
Det gör inget. Här.
- Det är lugnt. Vi ska precis börja. - Här. Smörj in ansiktet med det här.
Det här är min man Jamie, författaren som jag berättade om.
- Det här är Luigi. - Hur är läget?
Och Lucas.
Bara huvudet? Är det inte hela kroppen?
Jag ville gärna fa se dig naken och täckt av latexsmet.
Nej, det är bara huvudet.
- Vänta lite, hur ska jag kunna andas? - Du far ha sugrör i näsan.
Det later bekant.
Jag visste inte att du skulle vara borta sa länge.
Jag kollade vara meddelanden. Det är fest pa Magique i kväll.
Och din agent ringde. Hon sa att planet gar klockan tio i morgon,
och att det kan ta upp till tva veckor.
Du sa aldrig att du skulle vara borta sa länge.
Är allt väl? Vad är det?
Hon mar bra.
- Är allt bra? - Hon mar bra.
Gar det bra?
Jag älskar dig. Ta det lugnt.
Lugn. Amanda, jag älskar dig.
Hon är tillbaka.
Hon är i stan.
Click Modeling Agency.
Det här är Andrew Carrington, fotografen.
Jag skulle vilja arbeta med Amanda White. Är hon i New York?
Ja. Hon är med i Oscar de la Rentas visning pa Parsons School of Design.
- Torsdag eftermiddag. - Perfekt. Tack.
- Mr Conway söker er. - Jag kan ta det.
Jag maste prata med dig. Kom till Cybelle's.
- Jag är upptagen. - Du maste komma.
- Vad är det? - Jag förklarar när vi träffas. Kom dit.
Camellia! Jag tar ledigt resten av eftermiddagen.
Hur star det till?
En dubbel vodka.
- Vad är det? - Jag behöver en tjänst.
Det gör jag ocksa. Vad dricker du?
- Dubbel vodka. - Jag tar samma sak.
Du far börja. Vad gäller det?
Jag ska träffa den underbara Inga i kväll.
- Vem är Inga? - Hon vill bli skadespelerska.
- New York flödar över av dem. - Inga var fröken augusti.
- I Penthouse? - Precis.
- Hon med papegojan? - Det är Inga.
Tyvärr är min kusin Vicky i stan i dag.
Hon läser vid Princeton och ska göra nat pa universitetet här.
Jag lovade att jag skulle äta middag med henne.
Jag behöver hjälp med det.
Varför ser jag en fet tjej med glasögon framför mig?
Hon är en Allagash. Med Allagash-gener. Hon är jättesnygg.
Hon far ocksa ärva en hel del pengar.
Det är okej.
Du far inte svika mig.
Allt jag äger, inklusive lite boliviansk vara, är ditt.
Okej. Jag kan äta middag med din ruggiga kusin...
Bra.
...om du kan fa in mig pa Oscar de la Rentas visning pa Parsons pa torsdag.
Amanda är i stan. Hon ska vara med där.
Jag vet.
Okej.
Ursäkta mig? Är du Vicky? Allagashs kusin?
- Ja. - Hej. Jamie.
- Berättade han? - Ja da.
Bra.
- Jag är ledsen att jag är sen. - Det gör inget.
Det här är en bra bokhandel.
Det är lite tidigt för att äta middag. Vill du ta nagot att dricka?
- Visst. - Vi kan ta en promenad.
Visst.
- Var kommer du ifran? - Marblehead.
- Du da? - Bucks County. Dina föräldrar?
De skilde sig för tre ar sen. Dina, da?
- Lyckligt gifta. - Du har haft tur.
- Har du nagra syskon? - En bror.
Jag har ocksa en bror.
- Vad berättade Tad om mig? - Inte mycket.
Vad sa han?
Han var entusiastisk.
Jag förväntade mig en landhockeyspelare med glasögon.
Vad sa han om mig?
- Inte mycket. - Kom igen.
Han sa att du var en korsning mellan en ung F. Scott Fitz—Hemingway
och en äldre Wittgenstein.
- Var det allt? Inget annat? - Inget annat.
Tad är en riktigt bra kille.
Man maste beundra hans joie de vivre, hans savoir-faire, hans sprezzatura.
Han är kanske inte rätt man om man behöver tala ut.
Men han har varit en god vän.
Och han är generös pa sitt eget vardslösa sätt. Är ni goda vänner?
- Han är en skitstövel. - Precis.
Jag maste tvätta händerna. Jag kommer strax.
Kanske klarar vi oss utan nagra kemikalier för en gangs skull.
Berätta om ditt jobb. Jag borde väl vara imponerad.
Nej. Jag avskyr det och de ogillar mig. Det jämnar ut sig.
Vissa skulle göra vad som helst för det jobbet.
Det är faktiskt rätt trakigt.
I början trodde jag att jag var säkrad litterär framgang,
och att det bara var en tidsfraga innan jag var berömd författare.
Men jag gar bara igenom uppslagsböcker, lexikon och myndighetsmaterial.
Det är inte särskilt kreativt.
Vi har just träffats, men sadant verkar inte passa dig.
Det tror jag inte att det gör.
Jag maste sticka nu. Min bil star här.
Jag önskar att du kunde stanna.
Jag med.
Du har väl mitt nummer?
Ring mig.
Det gör jag gärna.
Kör försiktigt.
ONSDAG
Du borde ha läst ditt horoskop i Post.
KOMAMAMMAN DÖENDE
- Jamie. - Hej.
Clara är rasande. Hon säger att artikeln är förfärlig
men det är för sent att byta ut den.
- Sa hon att den var förfärlig? - Ja.
Vogel är inne hos henne nu.
Hur dalig kan den vara? Du gick väl igenom det mesta?
Jag vet inte riktigt.
Sa hon att den var förfärlig?
Kom in pa mitt kontor omedelbart.
Hur gick det här till?
Jag tabbade mig.
Du tabbade dig?
Vagar jag be dig om en lite tydligare förklaring?
Pa vilket sätt tabbade du dig?
Na?
Inser du hur allvarligt det här är?
Du har riskerat tidningens rykte.
Vi har rykte om oss att vara extremt noggranna när det gäller faktakoll.
Under de 50 ar som tidningen har kommit ut
har vi bara tvingats trycka en dementi.
Vilka fel hittade du?
Tva accenter var spegelvända.
Ett valdistrikt i centrala Frankrike pastods ligga i norra Frankrike.
En minister pastods tillhöra fel departement.
Det är vad jag har funnit hittills. Jag är livrädd för vad som komma skall.
Dina kommentarer är slarviga. Jag kan inte se vad du har kollat.
Du har struntat i vara normer.
De borde vara självklara för dig
och finns tydligt beskrivna i din kontorsmanual.
De är resultatet av aratals arbete,
och om de tillämpas korrekt, kan man, sa langt det är möjligt,
undvika att faktafel trycks i tidningen.
Har du nagot att säga?
- Jag tror inte det. - Det här har hänt förut.
Jag har gett dig flera chanser.
Du verkar inte kapabel att utföra dina arbetsuppgifter.
Jag vill höra vad du har att säga.
Jag antar att jag är avskedad.
Det stämmer. Med omedelbar verkan.
Var det nagot mer?
Jag beklagar.
Jo, jag vet.
- Na? - Det var kul sa länge det varade.
Nej. Gjorde hon det?
- Vad sa hon? - Att jag far sparken.
Du fick inte tillräckligt med tid. Alla vet att John Martin är slarvig.
- Hon far inte göra sa. - Prova skiljedomsnämnden.
- Med tanke pa tidspressen... - Det spelar ingen roll!
Jag tar hand om det här i morgon.
Kan vi äta lunch i morgon?
Jag vill gärna prata med dig.
Visst, Meg.
Mar du bra?
Din bror ringde igen. Han maste prata med dig.
Jag vill inte prata med min bror.
Lunch i morgon.
Glöm inte det.
Vill du köpa en iller?
Nej tack.
Jointar? Äkta hawaiianskt gräs.
Han heter Fred.
- Vad har du mer? - Apor, boaormar, kokain.
- Hur mycket? - 50 dollar per halva.
Är det uppblandat med borax eller mannitol?
Det är rent.
Visst.
Nej, 50 är för mycket.
- Da har jag inte rad med Fred. - Vill du köpa Fred ocksa?
- Hur mycket kostar han? - Du ska fa ett bra pris.
En till.
Här är det.
Ga lite tystare.
- Det är last. - Inga problem.
Lugna ner dig, Fred. Ge mig kopplet.
- Jag har det inte. - Du fick det.
- Jag har det inte. - Jag stoppar honom i en lada.
Hall den här.
Lugn, Fred. Du blir snart avdelningsmaskot.
En iller at korrekturläsarna.
- Släpp ut honom. - Fan heller. Du far göra det.
- Okej, men hall ficklampan. - Jag kan halla ficklampan.
Försiktigt.
Hej, Fred. Tjena, grabben.
Ta bort den!
Kasta den!
Inte pa mig!
- Ta bort den här jävla saken! - Jag kan inte. Jag blöder, Tad.
Släpp mig!
Far jag titta.
Titta pa det här.
Ett par centimeter till...
Vad haller ni pa med?
Är dörren last?
Jag vet att ni är där.
Pygméer. Jag är omgiven av pygméer.
Hej, Alex.
Jag tappade min planbok i morse. Jag tänkte bara leta efter den.
- Här är den. - Han hittade den.
Jag kände storheterna.
Jag arbetade med dem. Det var killar vars ord...
...for runt jorden och betydde nat.
Okej!
Tjejer, da. Kvinnor, vad som helst.
Lillian Hellman, Katherine Anne Porter, Anaïïs Nin, Dorothy Parker.
Äkta begavningar! Bade män och kvinnor.
Inte som skitstövlarna som är verksamma nu för tiden.
Förbannade pygméer med skalenlig begavning.
Vad är det där?
- Vi sticker. - Jag kan inte bara lämna honom.
- Vill du förklara vad vi gör här? - Vänta lite.
- Hur mar du, Alex? - Han klarar sig.
Ta väskan.
- Var är Fred? - Han stack ut i korridoren.
- Glöm Fred. Vi maste sticka. - Du far klara dig själv, Fred.
Fitz och Faulkner.
Faulkner och Theodore Dreiser.
Jag minns inte min sista stelkrampsspruta.
Kanske det behöver sys.
Far jag titta.
Nej, jag tror inte det.
Om Fred hade rabies skulle han inte varit sa lugn när du stoppade honom i väskan.
Rabiessprutor gör tydligen jätteont. De sprutar in det i kuken.
Ta hit handen.
Fan ocksa!
Da har vi rengjort. Nu ska vi bedöva ocksa.
Jag kan tänka mig rubriken i Post.
"Faulknerfrände faller för fyrfotad fiende."
"De casibus virorum illustrium", som vi sa pa latinlektionerna.
- Vad betyder det? - Nagot om stora mäns fall.
Ja.
- Svara inte. - Det är nog Warner.
Heartbreak Hotel.
- Tjena, Michael. - Jag är inte hemma.
Hur är läget pa hemmafronten?
Nej, Jamie är inte här just nu.
Amanda är inte här heller.
Jag? Jag vattnar bara blommorna. De har ett törstigt paradisträd.
Ja. Skulle jag ljuga för dig, Michael?
Jag tror att de stack till Hamptons.
Jag maste lägga pa, Michael. Jag lämnar ett meddelande.
Hej da.
Vad är det med Michael? Han lät upprörd.
Jag vill inte prata om det.
Okej.
Jag glömde nästan.
Här har du inbjudan till modevisningen.
Herregud!
Tack för att du tog hand om Vicky i gar kväll. Inga uppskattade det.
Ingen orsak.
- Fick du till det? - Det har inte du med att göra.
Du gillade aldrig Amanda?
Hon var ju fin att se pa.
Men jag vet inte varför du gifte dig med henne.
Ja.
Jag har funderat pa det ocksa.
- Sag du inte skylten hon bar? - Vilken skylt?
"Utrymme uthyres, längre och kortare perioder."
Vi träffades i en bar. Det var för mörkt för att läsa.
TORSDAG Se sanningen i vitögat.
Far jag se pa inbjudan?
- Har det börjat än? - Ja, ni far sitta längst bak.
- En dubbel vodka. - Baren är stängd.
En till mitt sällskap ocksa.
Amanda, jag vill ha en förklaring.
Amanda! Svara mig!
Jag vill veta varför.
Amanda, jag vill ha svar!
Jag vill veta varför!
Det är du skyldig mig.
- Du är skyldig mig en förklaring. - Följ med här.
- Det där är min fru! - Du ska ut, grabben.
Du ska ut.
Kom inte tillbaka.
Stanna, Jamie!
Stanna, Jamie! Det är Michael.
KOMABABY FÖDD SEX VECKOR FÖR TIDIGT
"KOMAMAMMAN DÖD"
Hej. Minns du mig?
Jag minns att vi skulle äta lunch.
Fan ocksa.
Jag är ledsen.
Och vad hände med min bagel? Rostad, utan smör.
Vill du äta middag?
Jag vet inte om jag överlever fler maltider med dig.
Berätta om Amanda. Nagot jobbigt maste ha hänt.
Den Amanda som jag förälskade mig i finns inte i verkligheten.
Jag hittade pa henne.
Jag insag det när den riktiga Amanda dumpade mig, per telefon.
- Kan jag öppna en flaska till? - Visst.
Stralande.
Jag vet inte vilken av dem som gjorde vad,
men jag träffade en av dem i Kansas City. Har jag berättat det?
- Nej. - Jag arbetade där efter college.
Kansas City Star.
Det var Hemingways första arbetsplats.
Jag träffade henne i en bar som hette Bum Steer.
Helt ofattbart. Den vackra varelsen kom fram till mig!
Sen fick jag veta att hon hört att jag var fran New York.
Jag borde ha förstatt.
Vi flyttade ihop direkt.
Min utbildning var spännande, sa hon
och jag tyckte att det var spännande att hjälpa till med hennes utbildning.
Hon ville komma upp i världen.
Hon hade haft en fruktansvärd barndom.
Skilsmässa. Flera styvpappor.
Hon växte upp i husvagn.
Mitt skrivande stimulerade henne, och det stimulerade i sin tur mig.
Vi var väldigt stimulerade.
Atta manader senare flyttade vi till New York.
Hon ville bo i en reklamannons och jag önskade mig livet som litterär klyscha.
Mina föräldrar blev inte sa glada da vi flyttade ihop, men de gillade Amanda.
De tog emot henne som om hon var en flykting, speciellt mamma.
När vi hade flyttat hit ville hon absolut gifta sig.
Hon trodde jag skulle ga ifran henne.
Nej, hon var nog orolig för att jag skulle bli berömd om jag blev utgiven,
och lämna henne för nagon annan. Efter att ha bott ihop i ett ar,
och efter allt hennes tjat om giftermal,
kändes det som det enda rätta, sa vi gjorde det.
Alltsa - jag fick mrs Conway.
Mina vänner sa att hon kunde bli modell.
Det var precis vad hon ville höra.
En dag fick hon för sig att ga till en modellagentur,
och kom hem med ett kontrakt. De sa att hon var en naturbegavning.
Sen började hennes karriär ta fart med tidningsomslag och annonser.
Hennes drömmar gick i uppfyllelse.
Men det gick inte lika bra för mig.
Jag försökte skriva.
Jag höll pa med en roman
och skickade in noveller till tidningen.
Men allt var sa komplicerat.
Hon blev inbjuden till alla ställen som jag inte blev inbjuden till.
Det blev allt svarare att ta sig ur sängen klockan sex och försöka skriva,
och det blev bara värre.
Och hon förändrades, sakta men säkert.
När jag var pa jobbet snokade hon bland mina saker för att se om jag
gjorde nagra framsteg.
Jag märkte det när hon började le
när jag sa till folk pa olika fester att jag höll pa med en bok.
För tva manader sen
skulle hon packa inför en resa till Paris.
Hon började grata.
När jag fragade vad som stod pa sa hon att hon var orolig för att flyga.
När taxin kom hade hon hämtat sig.
Jag kysste henne farväl.
Hon sa at mig att vattna blommorna.
Hon ringde kvällen innan hon skulle komma hem.
Hennes röst lät underlig.
Hon sa att hon inte tänkte komma hem.
Jag fattade ingenting.
Hon sa att hennes karriär hade tagit fart.
Ett par dagar senare ringde en kille.
Han sa att han var hennes advokat.
Han sa att det bästa vore att jag ansökte om skilsmässa
pa grund av sexuellt övergivande.
Han sa att det var en juridisk term.
Min vän Allagash sa att det inte bara var väntat att hon skulle lämna mig,
utan att det var oundvikligt.
Mitt brustna hjärta är en variant pa samma gamla uttjatade tema.
- Var ligger muggen? - Där inne.
Mar du bra?
Jag mar bra.
Du är för patänd.
"Spermiedödande gelé."
"Doft- och färglös. Orsakar inte fläckar."
Goda nyheter.
"Megan Avery. Litiumkarbonat. Intas fyra ganger per dag."
Tetracyklin.
Valium.
Hurra. Valium.
Du är för patänd.
Du maste tända av.
- Mar du bra? - Bra.
- Jag tänkte klara av disken. - Bra idé.
- Vill du ha mer vin? - Nej, jag har dragit ner pa alkoholen.
Det är ocksa en bra idé.
Har du skrivit nagot över huvud taget?
Vad ska du göra? Har du nagra jobb pa gang?
Jag har nagra uppslag.
Jag känner en redaktör pa Harper & Row som gärna skulle träffa dig.
Megan, jag uppskattar allt du gör, men att fa sparken knäckte mig.
Jag tänker vänta ett tag innan jag söker nytt jobb.
Men tack ända.
Om du behöver pengar behöver du bara fraga.
- Du är en pärla. - Jag vill att du ska komma pa fötter.
Det löser sig.
Allt kommer att ordna sig.
Nej. Det är inte vad du vill ha.
- Jamie, det är inte vad du vill ha. - Jo.
Nej.
Lugna ner dig.
Stackars liten.
- Stackars liten. - Jag maste sticka.
Jamie, mar du bra?
Ja da. Tack för all linguini och sympati.
- Jamie, mar du bra? - Jag klarar mig.
Michael.
- Hur kom du in? - Jag pratade med vicevärden.
- Din lurige jävel. - Vad haller du pa med?
Jag har försökt fa tag pa dig i över en vecka.
- När kom du hit? - I dag. Du sag mig.
- Jag trodde att du var nagon annan. - Skitsnack!
Jag har lämnat 150 meddelanden pa ditt jobb.
När jag gick dit sa de att du inte arbetar där längre.
- Vad sysslar du med? - Varför vill du träffa mig?
Jag vill inte träffa dig. Du far gärna drunkna i kokain
eller vad det nu är du tar.
Men pappa är orolig för dig, och jag är orolig för honom.
Hur är det med pappa?
Bryr du dig?
Han är pa affärsresa i Kalifornien.
Han bad mig se till att du kommer hem.
Du ringde aldrig tillbaka sa jag akte hit.
- Du ska aka hem med mig. - Okej.
- Hör du vad jag säger? - Okej!
I morgon är det ett ar sedan hon dog.
Vi ska sprida hennes aska vid sjön och pappa vill att du kommer.
- Du har glömt bort mamma helt. - Var inte sa rättfärdig.
- Du har inte träffat pappa... - Tyst!
Säg inte at mig att vara tyst!
Hall käften, för fan! Jag kommer.
Kan jag göra en smörgas?
Ta för dig.
Var är Amanda?
- Ute och handlar. - Sa här dags?
Hittade du allt du behöver?
Mjölken är sur och brödet är mögligt.
Vad lever du av egentligen?
- Olika saker som börjar pa D. - Va?
Amanda är inte ute och handlar. Hon har lämnat mig.
Jag är ledsen.
Jag gillade ända aldrig Amanda.
Jag tyckte att hon verkade falsk.
När mamma var sjuk,
var Amanda sa kall och avvaktande.
Hon verkade nästan arg pa mamma för att hon dog.
Hade ni gift er om mamma inte hade blivit sjuk?
Mamma sa aldrig att hon ville se er gifta,
men du ville göra henne glad, och hon ville se dig lycklig.
Du kanske blandade ihop vad hon ville med vad Amanda ville.
Vill du ha nagra linor?
Nej tack.
- Kan jag duscha? - Ja visst. Det vore toppen.
Det är exakt ett ar sen du kom hem.
Jag ska ta en dusch.
Bra.
Har du legat med manga tjejer?
- Mamma, det... - Kom igen. Vad är det?
Ja.
- Ja, en del tjejer. - Menar du det?
- Jag tänker inte ga in pa detaljer. - Varför inte?
- Det är pinsamt. - Bli inte generad.
Berätta om hur det är.
Tycker du om det?
Ja. Jag gillar det.
Har du legat med tjejer som du inte har varit kär i?
Är det annorlunda när du är kär?
Visst.
Det är bättre.
Hur var det med Sally Keegan? Lag du med henne?
En gang. Pa skolbalskvällen.
Jag trodde väl det.
Och Stephanie Bates?
Hur vet du allt det här?
Du var en sa lustig liten pojke.
Som nyfödd var du hemsk.
Du skrek hela tiden.
Du grät hela nätterna.
Vissa kvällar
fick vi lägga dig i bilen och köra runt för att du skulle somna.
Du var nagot alldeles extra.
Ta min hand.
Ja.
- Smärtan... - Lat mig ge dig morfinet.
Nej, vänta.
Vänta. Vet du hur den här smärtan känns?
Det känns som när du föddes.
Jag vet att det later tokigt.
Men det känns precis likadant.
Var det sa illa?
Fruktansvärt.
Du ville inte komma ut.
Jag trodde inte att jag skulle överleva.
Nu vet du
varför jag älskar dig sa mycket.
Smärtan försvinner nu.
Det är bra.
Haller du fortfarande mig i handen?
Ja.
Bra.
Släpp inte.
- Vad är det? - Allagash. Pa en fest.
- Du maste komma hit. - Min bror är här. Jag kan inte.
Amanda är här.
- Var är det? - Staple Street 2.
Jag kommer.
Michael, jag maste sticka.
Taxi!
Barbara?
Var är Allagash?
Därborta nagonstans.
Allagash.
- Var är hon? - Ta det lugnt. Du är för spänd.
- Vems fest är det här? - Nagon rik arvtagares.
- Jamie, det här är Stevie. - Vill du dansa?
Kanske senare. Var är hon?
Din blivande ex-fru som ateruppstatt fran de döda?
Just det.
Hör pa nu. Hon är inte här ensam.
Hon har en ny vän. En berömd fransk fotograf.
Hon säger att han ska göra henne till stjärna.
Hej.
Hur är läget?
"Hur är läget"?
Bra. Hur är läget?
Kom igen.
- Stevie, kan du hämta lite vatten? - Ta min drink.
Det är lugnt.
- Du blödde pa pelaren. - Ur vägen. Han är epileptiker.
Det är jag inte alls.
Han är känslomässigt förlamad.
Jag behöver hjälp.
Vad det nu är.
Jag kan inte reda ut allt pa en kväll.
Jag är ledsen att jag ringer sa sent, eller om det är tidigt. Vad är det?
- Vem är det? - Det är Jamie.
Jamie. Vad är klockan?
Det är sent. Jag är i New York.
- Jag ville bara prata. - Är du med Tad?
Ja, jag var med Tad. Han är i närheten.
- Har det hänt nagot? - Jag ville säga att min mamma har dött.
Jag är ledsen.
- När da? - För ett ar sen.
Jag sa inte det tidigare, sa jag ville berätta det nu. Det kändes viktigt.
Jag är ledsen.
Jag försökte förtränga det, men jag är skyldig henne att komma ihag.
När hon upptäckte att hon hade cancer,
pratade hon med Michael och mig.
- Michael? - Min bror.
Om smärtan blev outhärdlig, ville hon att vi skulle hjälpa henne...
...med att göra slut pa det.
Läkaren hade skrivit ut morfin, sa det var ett alternativ.
Mot slutet led hon mycket och när jag fragade henne sa hon...
Hon sa att när man är döende maste man tänka pa de som lever.
Jag tyckte att det var otroligt att hon sa sa.
Att hon kände sa.
Jag tycker att vi maste tänka pa de döda.
Vi som lever. Förstar du nagot av det här?
Ja, kanske. Jag vet inte riktigt.
Kan jag ringa dig senare i dag eller i morgon?
Ja, ring mig. Ring när som helst. Mar du bra?
Hjärnan försöker tränga sig ut ur huvudet.
Och jag är rädd för nästan allt.
Men jag mar bra.
- Försök sova lite. - Jag ska.
- Ring mig om det inte gar. - Tack, Vicky.
God natt.
Halla där!
Vart ska du? Inga kom precis. Du maste träffa henne.
Du kan inte sticka nu.
Jag insag precis en sak, Allagash.
- Vad da? - Du och Amanda.
Ni skulle passa bra ihop.
- Bröd. - Hur listade du ut det?
Kan jag fa lite? Bara en fralla eller nat?
Stick härifran.
Du far mina solglasögon.
Klockan är 6.00 pa Manhattan.
I gryningen kan man nästan se skeppen fran Gamla världen
komma seglande uppför den största flod de sett.
Du kände likadant när du sag staden första gangen genom bussfönstret.
Som om den var en ny värld i väntan pa att bli upptäckt.
Och det ser likadant ut nu.
Men du maste ta det lugnt. Du far lära dig allt fran början.
KOMABABY ÖVERLEVER
Översatt av Visiontext
SV